Nu har jag varit utan arbeta i ungefär tre veckor. Den första tiden har jag varit mycket stressad över det faktum att jag inte längre hade ett jobb att gå till. Det tog lite tid innan jag klarade av att stanna upp och reflektera över min nya livssituation. I stället körde jag på tills jag kraschade. Jag berättar mer om det
här. Nu har jag hunnit komma ifatt mig själv lite men är fortfarande stressad, rastlös och sover dåligt. Skillnaden är att jag nu har jag en strategi.
Min strategi består i att jag strukturerar mina dagar, skriver ner vad jag gör och försöker sätta gränser för mig själv för undvika en ny krasch. Jag ser på mitt jobbsökande som ett “jobb” och eftersom jag har 50% arbetsförmåga försöker jag hålla mig till fyra timmar om dagen. Med denna taktik mår jag bättre.
Läs om min sista dag på Länsstyrelsen i inlägget: Ett nytt kapittel
Jag är arbetslös men inte sysslolös. Det ser min “Bus-Lus” till. Han är ung och rastlös och vi leker inte alltid tillräckligt mycket med honom för att han ska få ur sig all överskottsenergi. Han gör sitt bästa för att göra av med den på egen hand men ibland finns det så mycket energi i den lilla svarta pälsbollen att det nästan lyser om honom. Han jagar sin bror och brottas med honom (vare sig han vill eller inte), han klänger på mig och han gör “Lus-rus” tvärs genom hela lägenheten så snabbt att han blir en suddig liten fläck. Ändå har han så mycket energi att det blir kvar till bus. De senaste veckorna har vi haft akut kabelbrist eftersom han tuggat på alla kablar som kommit i hans väg. Det gjorde mig ganska nervös så jag gav honom kattmyntatuggpinnar att tugga på i stället (och skaffade besk “sluta-tugga-spray” till kablarna.) Jag behöver verkligen inte ha tråkigt om dagarna!
![](https://i0.wp.com/1.bp.blogspot.com/-Rh0_niRaT-4/XeUOVQCXC0I/AAAAAAAAEeM/d4zwjK5cmegoUekSZ4xUbroDraVTcJe7QCLcBGAsYHQ/s400/_20180412_212007.JPG?resize=225%2C400&ssl=1) |
Foto: Emma Bohlin. Syntolkning: Ett svartvitt foto på en katt som ligger bland filtar med huvudet utstickande. Katten ser rakt in i kameran. |
Vintern har kommit och snön med den. Det är den tiden på året jag tycker minst om. Jag undviker att gå ut om jag kan. Dels för att jag är orolig för halkrisken och dels för att jag får mer ont av kylan. Ibland måste jag ut ändå (jag kan inte leva hela mitt liv instängd i lägenheten). I år höljs planeringen av helgdagsfiranden med familj och vänner i mörk dimma eftersom min pappa fortfarande är sjuk. Just nu väntar vi på provsvar och operationsplanering.
Händer i bloggen i december
Tipsserierna “Månadens boktips” och “Månadens #FF” fortsätter denna månad. I november var jag på dagarna för mänskliga rättigheter i Linköping med temat “Rätten till hälsa”. Det var mycket spännande. Jag lärde mig mycket och fick veta mycket som jag vill berätta om här i bloggen. Jag kommer att skriva och berätta om dagarna för mänskliga rättigheter här i bloggen så småningom.
Jag planerar att fortsätta att skriva serien “Personer med funktionsvariation missgynnas ekonomiskt”. Serien är baserad på en rapporten från Jämställdhetsmyndigheten som innehåller massor av intressanta siffror. Rapporten visar på systematisk diskriminering av personer med normbrytande funktionalitet. Jag skriver också om orsakerna till att personer med funktionsvariationer har sämre ekonomiska förutsättningar än andra i serien. Detta talas det mycket lite om det här ämnet i samhället. Dessa orättvisor behöver lyftas, diskuteras och framförallt ändras!
Läs det senaste avsnittet av serien här
Läs mer
Jämställdhetsmyndighetens rapport “Ekonomisk jämställdhet för kvinnor med funktionsnedsättning – kartläggning av utmaningar för att nå det andra jämställdhetspolitiska delmålet” (2019) går att hitta här. En analys av rapporten i korthet finns här.